A hívása után egyenesen ide jöttem. Mi a helyzet?
Elnézést, hogy ilyen későn berángattam. Sikerült kézre kerítenünk az elkövetőt.
Hadnagy, ő itt a doktornő, akit említettem.
- Persze, a törvényszéki pszichológus, igaz? - Így van. - Örvendek! Hol van Crane?
Épp kihallgatja a gyanúsítottat.
Hogy érti, hogy Crane kihallgatja a gyanúsítottat?
Tudjuk, hogy többet látott, mint amit beismert.
Mesélje el, mit! Mi nem kívánjuk bántani.
A gyanúsított nyilvánvalóan az elme- állapotára akar majd hivatkozni.
- Okos nő. Tudja, mit csinál. - Nő?
Miért csinálja ezt? Miért akar félrevezetni minket?
Mit látott? Abbie!
Mi folyik itt?
Végre elkaptuk Abigail Millst. Amit főleg a doktornőnek köszönhetünk.
Elkapták? Ezt nem értem. Nem tett semmi rosszat.
- Vagy igen? - Azt hiszem, erre a kérdésre csak ön tud válaszolni.
Ne hazudjon tovább, Abbie. Az igazság megszabadítja majd minden bajtól.
Százados!
Nem nyílik az ajtó. Uram!
Engedjenek ki innen! Valaki engedjen ki!
Engedjenek ki! Engedjenek ki!
- Mills vagyok. - Itt a központ.
A katasztrófa elhárításnak szüksége van önre a 3. és a Fő út sarkán.
Indulok.
- Milyen volt pontosan az álom? - Nagyon fura.
- Maga is benne volt. - Valóban?
És mondja, mit kerestem az álmában?
- Kiborított. A szokásosnál is jobban. - Mills! - Mi folyik itt, Százados?
- Ismer egy bizonyos Dr. Mara Vegát? - Nem. Ismernem kellene?
Az egyik szakemberünk már próbálja lecsalni az ablakból, de azt mondta,
hogy csak magával hajlandó beszélni.
- Miért pont a hadnaggyal? - Ezt szeretném most vele kideríteni.
Dr. Vega?
Abbie Mills hadnagy vagyok.
- Beszélni akart velem? - Az én hibám volt.
Minden igaz volt, amit látott. Hittem neki, de hazudtam.
- El kellett volna mondanom az igazat. - Miről? Kiről beszél, doki?
A húgáról, Jennyről.
Az én hibám, Abbie.
Megérdemlem. Ez már jó ideje kijárt nekem.
Mindenkinek.
Várjon, ne!
- Jól van? - Igen. Megvagyok.
- Mi történt? - Nem is tudom, durva volt.
Nagyon is durva. Dr. Vega olyan volt, mintha alvajáró lett volna,
egyáltalán nem volt magánál. A szemei pedig fehéren csillogtak.
Fehéren csillogtak? Lehet, hogy valamiféle divatdrogot szedett.
Nem úgy nézett ki. Sőt, soha életemben nem láttam ilyesmit.
Egy szín sem volt a szemében.
Felcser! Szeretném megnézni a holttestet, mielőtt elvinné.
- Megmutatná a szemeit? - Persze. Hogyne.
Mintha hályog lenne rajta. Sérülésnek, bevérzésnek semmi nyoma...
Csak az láthatja és közelítheti meg ezt a hullát, akinek engedélyezem. Megértette?
Sleepy Hollow - 1x03 - For The Triumph of Evil... -
Az Álmosvölgy Legendája - 1x03 - A gonosz diadalához... -
Fordította: Cassone facebook.com/cassonesub
Mi a franc folyik itt?
Egy vad idegen nő magához hívta Mills hadnagyot,
majd álmában öngyilkos lett. Ezután a szemei valahogyan átalakultak
- hófehér, homokkal teli gömbökké. - Mi más történt még, hadnagy?
Megemlítette a húgomat, Jennyt.
- Biztosan ismerte őt, és így tudta azt, hogy ki vagyok. - Várjon csak!
- A húga nem volt a Tarrytown-i elmegyógy- intézetben? - Oda vitték először, igen.
- Azóta intézetből intézetbe viszik. - Dr. Vega ott volt pszichológus.
Megszerzem magának az összes aktáját, hátha talál bennük valami használhatót.
Addig is be kéne takarni a nőt.
- Már csak az hiányzik, hogy erről csámcsogjon a sajtó! - Igenis, uram!
Megosztaná velem, hogy milyen információkat hallgatott el a százados elől?
Emlékszik, hogy rémálmom volt? Maga is szerepelt benne,
de ott volt még egy arc nélküli lidérc,
és Vegát is láttam. Csakhogy ez lehetetlen, mert még sosem találkoztam vele.
Azt hiszem mostanában egyre több dolog lehetséges.
Egy közelgő eseményre figyelmeztető dolgot álmodott meg.
Amiből nyilvánvaló, hogy Washington bibliájában...
A jelenések könyve megjósolta a két tanú eljövetelét. Tudom.
Rendőr vagyok egy kisvárosban.
Szóval, ha lehet, akkor még ne nevezzünk ki engem Tanúnak.
Gondoljon vissza a látottakra! Ez nem egy egyszerű öngyilkosság volt.
Ez a hét évnyi megpróbáltatások egyik velejárója volt.
- Az a lidérc az álmában... - Alig láttam.
Talán az okozhatta a doktornő halálát.
Egy katona, akit utánunk küldtek a gonoszok ármádiájából.
- És maga ellen, a Tanú ellen. - Lehetséges. De gondolom nincs
lexikonja az arc nélküli lidércekről,
így mi lenne, ha hagyományos nyomozói munkát végeznénk?
Még egyszer, előröl, Jenny.
Egy démont láttam. És egy hang azt mondta: "Jöjj és lásd".
- Aztán már nem voltam az erdőben. - Mit gondolsz, hol lehettél?
Ezt hallgassa meg! Vega jegyzetei.
"Jennyn nem látszanak a képzelgés jelei."
Mit csinált?
Bocsánat. Folytassa!
"Minél jobban megismerem, annál jobban elhiszem, hogy az igazat mondja."
Legalább három, ehhez hasonló megjegyzése volt még.
- Vega tudta, hogy Jenny nem őrült. - Mégis hagyta, hogy bezárva maradjon,
- bizonyára félt a szemrehányásoktól. - A félelem igencsak ösztönzi az embert.
A félelem tétlenséget okoz. A tétlenség pedig fájdalmat.
Ergo a félelem fájdalmat okoz.
Lehet, hogy ez csak egy sajátos következtetés, de érti, mire gondolok.
Vega felelősnek érezte magát azért, amiért Jenny bezárva maradt.
Aztán felemésztette a bűntudat, és már nem bírta tovább.
Oda hivatott engem, azt remélve, hogy elnyerheti a bűnbocsánatot,
majd leugrott. Ergo ügy lezárva.
Megfeledkezik a doktornő fehér szemeiről, a belőlük kifolyó homokról,
- és arról, hogy álmában látta Dr. Vegát. - Plusz ott vannak Vega utolsó szavai.
Mielőtt leugrott, azt mondta, hogy ezt megérdemelte.
Megérdemeltük.
Még mindig kétli, hogy a halála a maga tanú létéhez köthető?
Rendben. Tegyük fel, hogy ez valami gonosz lidérc,
amit az erdőben lévő démon küldött utánunk. Mit akar tőlünk?
Miért bántotta Dr. Vegát, és nekem ehhez mi közöm van?
Szerintem az ellenségünk azt akarja, amit minden ellenség:
Keresztezni az ellenfél útját. A húgával nyilván veszélyt jelentenek rá.
- Beszélnünk kell vele. - Az nem fog menni.
Megértem, hogy jó ideje nem beszélt a húgával, de...
Nem beszélünk. Pont.
Amin az idő nem változtat, azon a halál fog, nem gondolja?
Az utóbbit inkább hanyagolnám.
Jól van. Látni akarja? Menjünk. Nézze csak meg.
Ennek semmi értelme. Ha nem nézzük a személyes gondjainkat,
akkor sem fog segíteni nekem, mert én zsaru vagyok, ő pedig bűnöző.
- Most már egy bűnöző? - Tudja, miért zárták be ide?
Betört egy sportszerboltba, ahonnan ellopott egy rakás túlélő felszerelést.
Több, mint 4000 dollár értékben.
A helyi bűnüldözők minden tolvajt szanatóriumba zárnak?
Azt mondta a rendőröknek, hogy azért kellettek neki,
- mert készült a világvégére. - Ez esetben teljesen épelméjű lehet.
Abbie Mills hadnagy vagyok. Jennifer Mills-hez jöttem.
A nővére vagyok.
- Nem tudtam, hogy van testvére. - Most már tudja.
Egy pillanat. A 49-es melléket kérném!
Ne félj a 49-estől, Abbie!
Mikor látta őt utoljára?
Mikor láttam, vagy mikor beszéltem vele?
Utoljára a megyei bíróságon láttam öt évvel ezelőtt,
amikor először letartóztatták betöréses rablásért.
Próbáltam segíteni neki, de nem érdekelte.
- Sajnálom, hölgyem, de Jenny nem akar magával beszélni. - Köszönöm!
Maga a törvény embere. Nem lenne neki kötelező beszélnie magával?
Ráerőltethetem a dolgot, de akkor nem tudjuk meg azt, amit akarunk.
- Nem bánja, ha én beszélek vele? - Ha ő nem bánja, akkor hajrá!
Szólna újra, kérem?
Köszönöm, hogy fogad, Mills kisasszony!
Furdalt a kíváncsiság.
Ki maga? Abbie új barátja?
Baráti kapcsolatot ápolunk, és igen, férfi vagyok,
de attól tartok maga valami másra célzott.
- És hogy hívják a szép szál Brit legényt? - Ichabod Crane vagyok.
Hogy hívják a barátai? Ickynek?
Csak akkor, ha már nem szeretnének a barátaim lenni.
És még humoros is.
Én is láttam a démont az erdőben.
Azt, amelyiket a nővérével láttak még gyerekkorukban.
Csitt!
Még a végén bezárják, ha őrültségeket hadovál.
Ezért vagyok én idebent, ő pedig odakint.
Nem mondta el magának, igaz? Kérdezze csak meg tőle!
Kérdezzen ki tőle minden piszkos részletet!
Kíváncsi vagyok, mit gondol majd róla, ha mindent elmond magának.
Attól félek sajnálatos híreket kell közölnöm.
A volt orvosa, Dr. Vega tegnap éjjel tragikus módon öngyilkos lett.
Nagyon sajnálom!
A nővére volt az utolsó ember, akivel beszélt.
A doktornő azt mondta neki, hogy megérdemeltük.
- Mire gondolhatott? - Nem tudom.
Ugye tudja, hogy vannak Álmosvölgyben nem evilági dolgok?
Maga szerint mi ölhette meg a doktornőt?
- Ideje mennie! - Jön a négy lovas.
- Hazudik! - Az első már itt van.
Lefejezte Corbin seriffet és Knapp tiszteletest, aztán elmenekült.
Maga nem elmebeteg, hölgyem.
Nem hiszem, hogy az lenne. A nővére is így gondolja.
Ha komolyan gondolja azt, amit mond,
akkor tudja, hogy nem sokat tehetek magáért.
Már tudja, mit csinálok.
- Segítsen megtalálni a lovas hadseregét! - Segítsek?
Részemről befejeztem. Az én lelkiismeretem tiszta.
Kérdezze meg Abbie-t, hogy eltudja-e ugyanezt mondani.
Hadnagy, kérem!
Mi oka van ennek az ellentétnek ön és Jenny kisasszony között?
Már mondtam, bonyolult.
Több, mint kétszáz éve születtem, és a feleségem egy földöntúli világ rabja.
Hozzászoktam a bonyolult dolgokhoz.
Kérem, álljon meg!
Ami a húga és ön között történt, az csak magukra tartozik.
De a titkuk a feltárandó igazság útjában áll.
Végzetes következményei lehetnek, ha tovább titkolja a dolgot.
Megosztok magával valamit, amit eddig senkinek sem mondtam el.
Sem agyturkásznak, sem papnak, még Corbin seriffnek sem.
Miután Jennyvel láttuk azt a dolgot az erdőben,
felébredtem, és olyan volt, mintha csak pár percig aludtam volna.
És, mint kiderült, négy nap telt el.
Az egész város minket keresett.
Mi a...?
Megtaláltam őket! Erre gyertek!
Rengeteg kérdést tettek fel, de én nem akartam rájuk válaszolni.
Volt még valaki az erdőben. Le tudná írni, hogy nézett ki?
Aztán azt mondtam Jennynek, hogy ne mondjon semmit, csinálja azt, amit én.
De nem hallgatott rám.
Egy férfi mászott ki a földből.
Elmesélte, mit láttunk.
- Világos bőre volt. - Azt mondta, hogy én is láttam...
- Sovány volt. - ...és azt, hogy az is látta, aki ránk talált.
Amikor befejezte, akkor a doki felém fordult.
Abbie. Maga is látta ezt a dolgot?
- Nem, nem láttam semmit. - Abbie! - Semmi gond, Jenny.
- Hazudik! - Nem láttam semmit. - Miért hazudsz?
- Nem hazudok. Nem láttam semmit. - Hogy mi, Abbie? Mondd el, mit láttál!
Ne érjenek hozzám! Mondd el, mit láttál, Abbie! Mondd el!
Mondtam Jennynek, hogy tartsa a száját a látottakkal kapcsolatban.
A szüleinkre nem számíthattunk, és végre egy normális árvaházba kerültünk.
- A szüleikre nem számíthattak? - Ezt majd máskor elmesélem.
A lényeg, hogy már azért is elég nagy bajba keveredtünk volna,
ha rájönnek, hogy sört akartunk becsempészni az erdőn át.
De ha elkezdtünk volna beszélni démonokról, meg hasonló dolgokról,
akkor újra vissza raktak volna minket a rendszerbe.
- Szóval nem mondott semmit. - Neki sem kellett volna.
Szóval maga maradhatott az árvaházban, míg őt áthelyezték egy másik helyre.
Félt. Azért hazudott, mert félt.
Nem csak a lidérctől, hanem a története evilági következményeitől.
Ugye tudja, hogy már nem kell rémültnek lennie?
- Hogy mondja? - A mai napig meg van rémülve.
- Mégis mitől? - Az igazság elismerésétől.
Attól, hogy hátat fordított Jenny kisasszonynak.
Igaza van. Ami a húgom és köztem történt, az csak kettőnkre tartozik.
Elmondta az orvosnak, hogy maga is látta a démont.
- És a magukra találó farmer is látta. - Mr. Gillespie?
Ő talált ránk. De sosem ismerte be, hogy látott volna valamit.
Valószínűleg azért, mert a kisvárosi hőssé válásának 15 perces hírnevébe került volna.
Tudta ezt, így senkinek sem mondta el.
Jobb, ha meglátogatjuk Mr. Gillespie-t.
Paige?
Te vagy az?
Ki rakta ezt az irodámba?
Öt ember meghalt, köztük két rendőrtiszt.
Azt hiszik, hogy a fej nélküli lovasról szóló pletyka csupán egy vicc?
Én voltam az, uram. Csak egy hülye tréfa volt.
Akkor szoktunk ilyet csinálni, amikor egy új kolléga érkezik az őrsre.
Tetszett.
- Morales, ugye? - Igen, uram.
- Maga régebben Mills hadnaggyal járt. - Igen, de honnan tudja ezt, uram?
Én mindenről tudok.
Százados, lövéseket jelentettek a Fenyő úton lévő Gillespie farmról.
- Egy csapat már úton van oda. - Vettem. A Gillespie farmon leszek.
- Mi a helyzet, százados? - Mit keresnek itt? Nem hívtam magukat.
Úgy tűnik a mi nyomozásunk össze- fonódott a magukéval, uram. Mi folyik itt?
Lövéseket hallottak a házból. Én is az előbb érkeztem.
Egy komoly túszhelyzettel van dolgunk. A gyanúsított fegyvert fog a feleségére,
- és senkivel sem hajlandó beszélni. - Feltételezem, hogy Gillespie-nek hívják.
Százados, Mr. Gillespie Mills hadnaggyal szeretne beszélni.
- Ismerős helyzet. - Menni fog? - Persze.
- Mills hadnagy bemegy a házba. - Vettem. A helyünkön vagyunk.
Mr. Gillespie?
Mr. Gillespie? Abigail Mills vagyok a rendőrségtől.
Mr. Gillespie.
Mr. Gillespie?
Menjen innen! Teljesen elment az esze.
Mr. Gillespie, beszélni akart velem?
Mr. Gillespie, én csak segíteni akarok.
Engedje, hadd segítsek!
Nem segíthet rajtam.
Már hogyne tudnék. Csak beszélgessünk.
Egy csapat menjen be!
Crane!
- Nyugalom, százados! Hívja vissza a csapatot! - Mindenki vissza!
- Jöjjenek vissza! - Visszamegyünk.
Megvagyunk hármasban, ugye Mr. Gillespie?
Mr. Gillespie? Engedje, hadd segítsek önnek!
Nem segíthet rajtam. Legközelebb magáért jön el.
- Ki? Ki jön el értem? - A homokember.
Ha legközelebb álomba szenderül...
...meghal.
Ne!
Elmondja, miért álldogál itt egyedül? Távol mindenki mástól?
Gondolkozni próbálok.
Ugye tudja, hogy ez sem az ön hibája volt?
- Tudom. Bárcsak tehettem volna valamit! - Maga mindent megpróbált.
Igaza volt Jennyvel kapcsolatban. Kulcsszerepe van az egészben.
Dr. Vegával, Mr. Gillespie-vel és velem együtt.
Egyikünk sem segített rajta, pedig ő csak azt igazat szajkózta.
Mr. Gillespie azt mondta, hogy én következem.
Ha legközelebb álomba szenderülök, meghalok.
Eljön értem az homokember.
- Ki az a homokember? - Nem ismeri?
Egy barátságos álomadó, aki homokot szór a gyerekek szemébe,
- hogy elaludjanak. - Ez kegyetlenül hangzik.
- És hogy néz ki ez az Homokember? - Nem tudom. Mint a Homokember.
Véletlenül nem egy... hogyan is mondta?
- Arc nélküli lidérc? - Aki az álmomban is megjelent.
Crane, azt hiszem találtam valamit.
Kávét kértem a bejáratnál lévő súrolóasszonytól,
de ő azt mondta, hogy maga inkább ezt az innivalót kedveli.
Recepciósnak hívjuk. Vagy Wendynek. És igen, ezt szeretem.
Ez egy energiaital, ami segít ébren maradni.
Legalábbis engem.
Mennyei!
Semmi baj. Jól vagyok.
- Szóval... azt mondta, talált valamit? - Találtam is, meg nem is.
Lényegében az álomlidércek azóta köztünk vannak, mióta az emberek álmodnak.
Többnyire lezserek szoktak lenni. Beleértve a hagyományos Homokembert is.
De többen vannak.
Kevésbé barátságosak és bosszúszomjasak.
Jelent ez magának valamit?
Ez egy 18. századbeli Mohawk történet egy álom-démonról.
- Ro'kenhrontyes. - Ismeri?
Annak a lénynek a rémálmában fekete szemgödrei voltak?
Igen, fekete.
- És a szája helyén csak egy vágás volt? - Ki ő? - Egy rege.
Ami mostanra igencsak valódivá vált.
Először azok a Mohawkok meséltek róla, akikkel együtt harcoltam a 37. ezredben.
Őslakosokkal együtt harcolt?
Harcoltunk, összeesküvést szőttünk, és többféle módon kémkedtünk.
A Mohawk barátaink közül sokan gyarmatosító kémek voltak.
Beépültek a királynő hadseregébe úgy, hogy senki sem vette észre őket.
Felbecsülhetetlen értékei voltak a hadseregnek.
Elmeséltek nekem egy tündérmesét.
Egy regét, ami a fiatalokat megrémítette, és így terelték őket a becsületesség útjára.
"Mindig jól bánjatok a szomszédjaitokkal, gyerekek,
különben Ro'kenhrontyes szelleme eljön értetek álmotokban."
Az őslakosok rajzoltak egy kereszthez hasonlító szimbólumot,
hogy elűzzék a gonosz erőket.
Wiroh azt állította, hogy a lidérc büntetésképp ölte meg az édesapját,
amiért nem segített a szomszédjának, amikor az bajban volt.
Szóval, ha ez az álom démon
felelős Vega és Gillespie haláláért, és most utánam jön, akkor mit tegyek?
Véssem ezt a szimbólumot a küszöbömre?
Csak, ha úgy gondolja, hogy ez távol tartja majd a gonoszt öntől.
Nem akarok meghalni egy olyan dolog miatt, amit több, mint tíz éve követtem el.
- Meg kell látogatnunk egy Mohawk sámánt. - Az nem fog olyan könnyen menni.
- Miért? - A háború után
az új kormány és az őslakosok harcra keltek a földért.
- Már nem sokan maradtak. - Ez hogyan lehetséges?
A nemzetük elterjedt az egész kontinensen.
A kormányzóknak formált szabályaik szolgáltak alapul
13 különböző állam egyetlen föderációvá egyesítésévé.
A barátaim voltak.
Talán ennek az álomlidércnek rengeteg ember van a listáján utánam.
Ismer olyan helyet, ahol találhatunk sámánt?
Ismerek egy fickót, de nem biztos, hogy ő olyan, amilyenre gondol.
- A sámán gépesített hintókat árul? - Furgonokat, motorokat,
lakókocsikat, hajókat. Szinte mindent.
Üdv a Geronimotors-nál!
Seamus Duncan vagyok. Tulajdonos, cégvezető és alázatos szolgájuk.
Abbie Mills hadnagy vagyok. Ő pedig a társam, Ichabod Crane.
A seriff azt mondta, hogy van 90 napom eltakarítani a veszélyes hulladékot hátulról.
Nem amiatt jöttünk.
Remek. Érdekli önöket az időutazás? Van egy spéci DeLoreanem, remek állapotban.
Segítenie kell harcolni az álomlidérc, Ro'kenhrontyes ellen.
Komolyan?
Azt akarja, hogy sámánként igézzem meg és járjak esőtáncot?
- Menjenek innen, ne szórakozzanak velem! - Nem szórakozunk.
- Nem lennénk itt, ha nem lenne komoly a dolog. - Meglátogatta őt.
Nem tudom, miről beszélnek.
Ha autót szeretne venni, akkor én vagyok az embere. Másban nem segíthetek.
Tudja, miről beszéltünk.
Láttam a félelmet az arcán, amikor megemlítettem Ro'kenhrontyes nevét.
El fog jönni a barátomért. Mit tesz majd, ha magáért is eljön?
A lelkiismeretem tiszta.
Őfelsége, Edmund Burke egyszer a következőket mondta:
"A gonosz diadalához csak annyi kell, hogy a jók tétlenek maradjanak."
"És mindannyian állunk tétlenül, amikor cselekvésre lenne szükség."
Ha most hátat fordít Mills hadnagynak, akkor hogyan állítaná magát jó embernek,
amikor Ro'kenhrontyes meglátogatja az álmaiban?
Jöjjenek!
Nem tudom, honnan jött,
de most már hagyhatja ezt a "törzs barátja vagyok" dumát.
Nincsenek törzsfőnökök, senki sem él sátorban,
és nincsenek nagy, törzsi összejövetelek. Érti?
Nincsenek összejövetelek? Pedig azokat nagyon kedveltem.
- Szálljanak be! - Hová megyünk?
Kocsikázunk egy kicsit.
Tisztázzunk pár dolgot. Ro'kenhrontyes nem egy átlagos démon.
- Vannak átlagos démonok? - Jogos.
Lényeg, hogy nem csak meg akarja ölni magát,
hanem előtte gúny tárgyává teszi. Megeteti magával, amit főzött.
Olyan elképzelhetetlen fájdalmat kelt magában,
- amitől a saját életét is kioltja majd. - Akárcsak Dr. Vega és Mr. Gillespie.
Elindulunk a halál völgyébe. A jókat egyenes út vezeti a mennybe.
A gonosz pedig a pokolra jut.
A két hely között lévők pedig Ro'kenhrontyes-hez tartoznak.
Ha nem váltják meg őket, akkor a lelkeket magával viszi a pokolba.
- Nem tudom megállítani? - Csak a saját területén.
Igya meg ezt a teát, és belép az álomvilágba.
Aztán kezdődik a harc.
Fenékig!
Az álomvilágba belépve a lidérc fogja kihívás elé állítani.
Élő emberként fog végigsétálni a halál völgyében.
- Szóval, ha az álmában meghal... - Akkor valóban meghal. Végleg.
Értem.
Crane!
Jázmin. Cseresznye gyökér.
Komló?
- Nem rossz. Mindenképp jobb, mint a maga energiaitala. - Mit tervez?
Most már én is magával megyek, így nincs értelme megbeszélni.
A teától el fognak aludni.
A méregtől pedig szabadon cselekedhetnek az álomban.
A méregtől.
Milyen méregtől?
A belőlük származóból.
- Felettébb szükséges ez? - Így nem ártanak maguknak.
A skorpió csípés egy kicsit...
fáj.
Koncentrálniuk kell.
Az álomvilágba belépve a tea összetartja majd önöket.
De csak maguk tudják, hogyan lehet legyőzni Ro'kenhrontyes-t.
Muszáj így ütögetni?
Hadnagy!
Crane?
Hadnagy!
A képzelőerő különös dolgokra képes, Jenny.
Amit igazából láttál, az minden bizonnyal egy állat, vagy egy vadász volt.
Egy démont láttunk!
Mondd el neki!
Te is láttad a szörnyet, Abbie?
Persze, hogy látta!
Mondd el neki!
Ez már jó ideje kijárt nekem. Mindenkinek.
Legközelebb magáért jön el.
Mondd el, mit láttál!
Semmit sem láttam.
Hazudik!
Miért hazudsz?!
- Semmit sem láttam! - Mondd el, mit láttál, Abbie!
Te is láttad a szörnyet?
Mondd el, mit láttál, Abbie!
Mi van veled, Abbie?!
El onnan, Ro'kenhrontyes!
A te bűneidet nem én fogom számon kérni rajtad, Ichabod Crane.
Hagyd őt békén!
Elég!
Láttam egy démont.
Láttam egy démont az erdőben, és hazudtam, hogy magamat védjem.
Gyáva voltam és elárultam a húgomat.
Hátat fordítottam neki, amikor szüksége volt rám.
Ezt még egyszer nem fogom megtenni.
Az én hibám volt.
Megkereshetsz, amikor csak akarsz, de most már tudom, ki vagy.
Többé már nem félek tőled.
Hadnagy!
- Mills hadnagy? - Itt vagyok.
Hogy érzi magát?
Jobban.
Nem szeretnék több skorpiót látni.
Soha!
Hét évnyi megpróbáltatás, mi?
A szentírás szerint.
Mióta csináljuk már?
Biztosan könnyebb lesz minden, mihelyst hozzászoktunk a...
Hagyjuk. Túl fáradt vagyok egy hazugsághoz.
Maradjon addig, ameddig szeretne.
Nekem még van egy elintézetlen ügyem.
- Hogyan jutottak be ide? - A régi lőszerjáratokon át.
Betörtem egy falat.
De miért vannak itt?
Úgy gondoltuk, hogy ez jó hely lenne nekünk együtt dolgozni.
Így az épületben tartózkodunk, de nem vagyunk láb alatt.
Jó érv. Egyetértek.
Csak ne törjenek be több falat!
Ha be akarnak ide jönni, akkor kapnak egy kulcsot.
Köszönöm, uram!
Százados, szeretné megvitatni, mire jöttünk rá a hadnaggyal?
- Vége van már? - Igen.
Nekem csak ennyi fontos.
Későre jár. Menjenek haza! Aludják ki magukat.
Figyeljen!
Nem vagyok túl jó az efféle dolgokban, de...
Szívesen!
Azért néha hagyhatná, hogy kimondjam a szavakat, jó?
Amit valaki nagyon próbál elrejteni, azt sokszor a legkönnyebb észrevenni.
Ezért is mondom még azt, hogy: Igen, meg kell látogatnia a húgát.
Már maga előtt járok.
Ezt értettem elintézetlen ügy alatt.
Isten áldja!
Abbie Mills vagyok, Jennifer Mills-hez jöttem.
A látogatási napló szerint nem akart magával találkozni.
Én mondom, ha nem akar valakivel beszélni, akkor nagyon makacs tud lenni.
Nem kell beszélnie. Elég, ha meghallgat.
Jenny? Látogatója jött.
Mi a franc?
Villanyoltáskor még itt volt. Hová tűnhetett?
Az ajtókon elektromos zárak vannak. Az embereink figyelik az osztályt.
- Nem lehet kijutni. - Mégis kijutott.
Szóljon az igazgatónak és zárják le az épületet!
Jó a csaj.
Fordította: Cassone facebook.com/cassonesub